LOS ANGELES 1967
Lad os begynde.
Udmærket.
Hvad hed din kone?
- Mary. - Mary. Okay.
Vi søger Mary Brownings ånd.
Mary, vi inviterer dig til vores cirkel.
Mary Browning. Vi inviterer dig til vores cirkel.
- Vi hidkalder med kærlighed... - Far, giv ikke hendes vores penge.
Mary?
Mary, hvis det er dig, så giv os et tegn.
Pust lysene ud.
Velkommen, Mary.
- Vi kan stille tre spørgsmål. - Hvorfor kun tre?
Mary, vi beder dig lade lyset brænde, hvis svaret er ja.
Pust det ud, hvis svaret er nej.
Stil dine spørgsmål, sir.
Mary.
Føler du smerte endnu?
Det er hun ikke.
De smerter før hendes død, skyldtes de en sygdom?
- Kræft? - Ja.
Hun har genvundet alt.
Hun er igen ung og smuk.
Smuk i al evighed.
Mary...
Kan du tilgive mig? For alle ting...
Hun siger ja. Hun tilgiver dig.
- Hun beder om din tilgivelse. - Jeg ved ikke, hvordan hun...
I må ikke bryde cirklen.
Alle kan ryste bordet med knæene.
Hun er her ikke meget længere.
Stil dit sidste spørgsmål.
Jeg er nødt til at spørge dig om Jenny.
Hun ser en ung mand, Don. De spørger om mange penge.
- Lad være. - Jeg må pantsætte huset.
Det skal være en stor investering.
Han vil gifte sig med hende, hvis alt går vel.
Jeg ved ikke, hvordan hun gør det, men dette er et fupnummer.
Det er jeg ked af. Den åndelige verden er uforudsigelig.
- Hun syntes så vred. - Det er svært at forklare.
- Tak for din tid. - Nej, det kan jeg ikke.
Bare husk, hvad hun sagde. Hun har fred nu og elsker dig.
Det er alt, du bør huske fra i dag. Resten er op til de levende.
Ja, tak.
Hvad var det? Du gav næsten den stakkel et hjerteanfald.
Paulina Zander, kom her!
Hun fortjente det, mor. Hun ville stjæle penge fra sin far.
Det er ikke, hvad vi gør. Vi skal trøste dem, ikke dømme.
Dit arbejde er bag gardinerne, ikke angribe kunder.
- Og dig, unge dame? - Jeg hørte skrig og blev bange.
Jeg ville ikke vælte ting.
- Dette er uacceptabelt. - Nej, det var hun. En kælling.
Jeg fortryder ikke.
Det kostede os fem dollars.
Lad mig se.
Vægten på bordet gjorde det svært.
Hvad er et fupnummer?
Kvinden sagde, det var et fupnummer.
Doris, hør her.
En fidus er en løgn. Vi lyver ikke, men hjælper folk.
Vi giver dem en afslutning, så de får fred.
Vi helbreder deres hjerter.
Og det kan ikke opnås uden en vis dramatik.
Vi fortæller sandheden. De skal bare have hjælp til at tro.
Okay.
Vi må skrue op for dramatikken, for det er forældet.
Hvis vi ikke skal dømme, hvorfor slukkede du det sidste lys?
Ingen er perfekt, Lina.
Hun var virkelig en kælling, ikke?
De er Lizzie Borden. Ikke just, hvad jeg forventede.
Jeg er ikke Lizzie. Jeg hedder Emma.
Storesøsteren.
Det er et år siden...
Mor. Bare 10 minutter endnu.
Beklager, du skal i skole i morgen.
Min søster var en skurk. Det taler vi aldrig om.
Men offentligheden er interesseret.
Jeg repræsenterer Sacramento Record...
Jeg siger godnat, fordi jeg er træt. Det var en dårlig dag i skolen.
Teri mobber mig stadig med nederdelen, så send venligst penge til en ny.
Og Lina kom i problemer igen.
Men jeg opførte mig pænt.
Jeg elsker dig og savner dig hver dag.
Godnat, far. Amen.
Hvorfor beder du ikke længere, mor?
- Hvem siger, jeg ikke gør det? - Før bad du hver dag med mig og far.
Men efter han gik bort, gør du det aldrig.
Beder du stadig til far? Husker du, hvad Fader Tom sagde?
- Vi skal bede til Gud. - Jeg vil hellere tale med far.
Men han svarer aldrig.
Hos de folk vi hjælper, taler deres forældre til dem fra himlen.
Hvorfor taler far ikke til os?
At man ikke kan høre ham, betyder ikke, at han ikke er der.
- Hvad nu? - Jeg ville bare sige godnat.
Godnat.
Det var du længe om.
Hej, Zander!
Lina Lina Bobina, tag en kop kaffe.
- Det er lidt sent til koffein. - Min mor lod nøglerne ligge.
- Godt. Hvornår er hun hjemme? - Fra spilaften?
Normalt efter midnat og lugter af kaffe.
Vil du have noget?
- Det tror jeg ikke. - Vi ser månen hver dag.
- Hvorfor kan vi ikke tage derop? - Der er mange forhindringer.
Jeg holder med Betty. Hvorfor ikke?
De tager bare hjelme på...
Alt er en myte.
Min mor har lige fået det. Hende og veninderne spiller det.
Kan man så tale med spøgelser?
Ellers tak. Har rigeligt derhjemme.
Det er faktisk ret skræmmende.
Vil I spille?
Vi skal bare tale.
Reglerne.
Spil aldrig alene.
Spil aldrig på en kirkegård.
Sig altid farvel.
Drej i cirkler for antallet af spillere.
Kom nu.
Som gode venner, er vi samlet her.
Ånder i nærheden, vi kalder på jer.
Er der en ånd tilstede?
JA
- Åh gud. - Slap af, Betty.
Er du i rummet med os?
JA
Åh gud.
- Ellie, er det dig? - Nej, det sværger jeg.
Stil dine spørgsmål.
Hvordan er det på den anden side?
K
O
L
D
- Du godeste. - Hør her.
Alle vores hænder er på, så vi ved ikke, hvem der rykker.
Vi reagerer på den mindste bevægelse og flytter den ubevidst.
Spillet er skabt til at skræmme. Der er intet på den anden side.
- Okay. - Du er ikke sjov.
Hvis vi bare taler blandt os selv...
Ånd, vil Lina følges med mig til skoleballet?
JA
- Stop, Ellie. - Det er ånden.
- Jeg er bange nu. - Der er ingen ånd, Betty.
Ånd, bevis over for os, at du er tilstede.
Giv os et tegn.
Ja, du har ret.
Se? Der er ingen ånd.
Ellie!
- Undskyld mor. - Hop ind.
- Hvorfor gør du disse ting? - Giv mig nu stuearrest.
- Det gik jo godt sidst. - Det var et fjollet spil.
Jeg kan lugte din ånde.
Jeg ved det har været svært for dig, -
- men du må hjælpe mig, Lina.
For os alles skyld.
Jeg beder dig, skat.
Jeg vil prøve.
- Et Ouija-bræt? - Det er ret sjovt.
Du bør tilføje et til vores scene.
... bragt tilbage til Jorden.
Disse forskere slutter sig til de fjorten andre -
- ved Ames Research Center i nærheden af San Francisco.
Sid ned. Lad os spise morgenmad sammen, for en gangs skyld.
Jeg vil ikke komme for sent.
Spis noget, så kører jeg dig.
- Nej, jeg går med en ven. - Hvem?
Bare en ven., så jeg smutter.
- Jeg åbner! - Nej, Doris.
- Hvem er det? - En dreng.
Virkelig?
- Hej, er Lina hjemme. - Hun er lige her.
- Skal vi gå? - Hej. Hvem er du?
- Bare en ven. - Ms. Zander. Jeg er Mike.
Skal vi?
Hvis I går i skole, tag din søster med. Jeg har ærinder at løbe.
- Men mor...? - Tak, skat.
- Jeg skal have sko på. - Hjælp din søster.
Kom, dværg.
Det er et smukt hjem.
Er det her, hvor du udfører seancer?
Aflæsninger.
Kom ind.
- Har du fået læst din hånd? - Nej, Ms. Zander.
Det gør ikke spor ondt.
Kejthåndet. Min mand var venstrehåndet.
Dette er hovedlinjen.
Der er din livslinje, her er dit hjerte.
Du går i sidste semester. Hvor gammel er du?
Jeg er 17 år.
- Lina går kun på andet år. - Ja, frue.
Hvad er der galt?
Din livslinje svinger her.
Det kan betyde flere ting. Det er din dominerende hånd, ikke?
Men hør her. Hvis denne hånd, eller en anden -
- rører min datter på en måde, jeg ikke kan lide, -
- så ville nødig se, der skete noget med din livslinje.
- Forstår du? - Ja, frue.
Smut bare.
- Din mor er en heks. - Du er total underlig.
- Er det spindelvæv i håret? - Din lille heks.
Doris, den dumme! Doris, den dumme!
Det er nok.
Nu. Smut så med jer.
Ved du, hvorfor folk siger grimme ting?
- Hvorfor? - De er bange.
Jeg får helt ondt af dem. Hvad med dig?
Ja. Jeg har ondt af dem.
Gå bare i forvejen.
Tak, Fader.
Har hun mange problemer med andre børn?
En hel del, men intet alarmerende.
Hun har haft det svært med venner, siden hendes far...
Det ved jeg godt. Jeg taler med hende om det.
Det er storsindet af dig.
Hun er en yndig pige. Det gør jeg gerne.
Tak, Fader.
Du kunne invitere Fader Tom over til en læsning.
Det tror jeg næppe, at Fader Tom vil.
Så kan han tale med sin kone.
Han er en præst. De må ikke have en kone.
Han havde en, før han blev præst.
Hun døde, ligesom far.
OUIJA HAR ALLE SVAR
- Hvad er det? - Nye rekvisitter til arbejdet.
REGLERNE: 1. SPIL ALDRIG ALENE
2. SPIL ALDRIG PÅ EN KIRKEGÅRD 3. SIG ALTID FARVEL
Er der en tilstedeværelse blandt os?
Hvad er dit navn?
Marcus.
Ja.
Nej.
Hvem taler du med, Doris?
- Ånd, kan du høre mig? - Ja, det kan vi.
Og vi ser dig.
Det er fint nok.
- Hvad var det for noget? - Hvad?
Roger?
Er du der, skat?
NEJ
Jeg er her.
Er du der?
"Hej, ven".
Hvad nu?
Hvem er du?
Lad være, Doris.
Doris?
Det virker underligt, men jeg måtte spørge, -
- da det er meget usædvanligt.
Har du hjulpet Doris med lektierne?
I guder.
Måske ikke så meget, som jeg burde.
Er hun langt bagefter? Skal jeg hjælpe?
Slet ikke.
Faktisk...
... medmindre hun har lært kursiv, har nogen hjulpet hende meget.
Nej.
- Doris, hvem hjalp dig? - Min nye ven.
Hvem er din nye ven?
- Det var ikke mig. - Heller ikke mig. Slet ikke Doris.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Det var ikke mig.
- Har din søster lavet dine lektier? - Jeg har jo sagt nej.
Det var din nye ven.
Jeg lod hende bruge min hånd.
FOGEDVARSEL
Tror du, vi skal flytte?
Det ved jeg ikke, søde.
Det vil far ikke kunne lide.
Jeg må fortælle ham det.
Som gode venner, er vi samlet her. Ånder i nærheden, vi kalder på jer.
Far?
Hørte du det?
Vi skal måske flytte.
Det er jeg ked af, mor.
Det er ikke rigtigt.
Det var din fars hus.
Vores hus.
Det er her, han ønskede vi boede.
Hvis han stadig er blandt os, så er det her.
I disse vægge.
Doris forstår det ikke helt, vel?
Nej.
Hun tror bare, han er gået, ligesom at tage på arbejde.
Det er bedre end at blive ramt af et beruset røvhul.
Det er nok bedst, at hun ikke forstår.
Jeg ville ønske, han kunne se jer vokse op.
Og se de kvinder, som I bliver.
Her.
- Hvad er det? - Det er til os.
Hvor fandt du dem?
Herovre.
Der er ikke mere. Jeg har kigget efter.
De er fra dem, der boede her før.
- Hvordan ved du det? - Far fortalte mig det.
Med brættet.
Kom nu.
Som gode venner, er vi samlet her.
Ånder i nærheden, vi kalder på jer.
Far. Vi fandt pengene.
Tak.
Nogle gange er det svært at høre ham.
Ligesom en bilradio i en tunnel.
Kan du høre ham?
Hvisken. Det er svært at forstå.
Men jeg hører bedre ved brættet.
Endnu bedre, hvis jeg rører markøren.
- Doris, det er ondt. - Det er okay, Lina.
Far, er du her?
JA
Stop.
Okay.
Roger, hvis det er dig...
Da jeg fortalte dig, jeg var gravid med Lina, -
- hvor var du henne der?
BRUSEREN
Har hun ret?
Han har faktisk ikke brug for mig.
Ikke sandt, far?
JA
Hvad ser du?
Nogle gange kan jeg se dem, igennem denne.
Jeg har ikke set far endnu.
Men det vil jeg gerne.
Roger.
Er du virkelig her?
JA
Hun kan have manipuleret brættet på mange måder.
- Det ved du om nogen. - Dette er virkeligt.
Hvad vi laver her, eller troede vi gjorde...
Vi kan virkelig hjælpe folk.
Vi kan virkelig gøre, hvad vi foregav at gøre.
Og Lina...
Vi kan tale med far igen.
Men hvordan, mor? Det er bare et dumt spil.
Min mor var spåkone.
Før jeg blev født.
Hun læste teblade og tarotkort.
Det virkede fjollet. Hun var ynkelig.
Jeg troede, det var fup og fidus.
Måske hun havde ret. Det hopper en generation over.
Jeg går i banken med disse i morgen.
Jeg vidste, at din far ville tage sig af os.
Godnat, mor.
Jeg må ikke komme der længere. Ellies mor ringede. Han blev vred.
Han har også før drukket, inden han er kommet hjem.
- Var det dit alvor? - Med hvad?
- Skoleballet. - Hvorfor?
- Det ved jeg ikke. - Jamen... ja.
Men det kan vi godt, hvis du vil.
Eller ikke. Det er bare et fjollet bal.
Det vil jeg.
- Jeg vil gerne med. - Fint.
Undskyld, jeg blev bare overrasket.
Du virker alt for cool til den slags.
Det er jeg ikke. Altså jeg er ikke cool.
Du tager fejl.
Mr. Russell.
Ikke megen plads til Helligånden der.
Tre er for mange?
Ms. Zander, kan vi tale sammen?
Med al respekt, så har jeg ikke brug for flere ånder i mit liv.
- Hellig eller ej. - Det handler ikke om det.
Du er en klog pige.
Du kan godt gå fravælge dårlige beslutninger.
Men drenge på hans alder kræver afskrækkelse.
Det giver dem hår på brystet.
Nå, tak... tror jeg.
Jeg ville tale med dig om din søster.
Der er fire dage i træk, hun har været fraværende. Hvorfor?
Det er kompliceret.
Når hun er syg, skriver din mor eller henter hendes lektier.
Hun er ikke syg.
Hun har arbejdet med min mor.
Hvad mener du?
Lad os se, om vi kan kontakte din far.
Hvad vil du sige?
Om jeg gør ham stolt?
Er han stolt af mig?
Altid.
Det kildede.
Hvordan jeg skal takke dig? Det var utroligt.
- Må jeg komme tilbage i morgen? -Gerne. Det er en fornøjelse.
Lina?
Min nakke gør ondt.
Tag denne. Bliver det værre, så vækker vi mor.
Det føles som et bistik.
Snart vil du få det bedre.
Godnat, dværg.
Som gode venner...
Hvad er der sket med min nakke?
Far.
Det gør ondt.
Se lige tossen. Hun er sgu for underlig.
Hvad laver du?
Se her.
- Hvad laver du? - Det er ikke mig.
Stop! Stop det, Jack!
På Cape Canaveral, en anden sonde i rummet, -
- er målet Månen...
Lina, ring til restauranten, hvis I mangler noget.
- Mor! - Hvad?
- Du ser bare... - Hvad?
Ingenting. Du ser godt ud.
Jeg er væk i et par timer. Kl 21 er det sengetid.
- Du har nummeret på restauranten... - Det ved jeg godt.
- Lektier. - Det ved jeg. Gå nu.
- Undskyld, jeg kommer for sent. - Det gør ikke spor.
Her er smukt.
Jeg er ofte gået forbi, men aldrig været herinde.
- Du kunne godt bruge en aften ude. - Du har ret.
Nogle aftener er jeg så træt, at jeg ikke orker færdigmad.
Åh gud. Glem lige, hvad jeg sagde. Jeg er ikke en dårlig mor.
Jeg spiser færdigmad flere gange om ugen. Jeg har et lager.
Jeg inviterede dig ud, så vi kunne tale om pigerne, -
- uden at de lytter med.
Jeg vil ikke, Lizzie.
Så hellere dø.
Hej. Kom ind.
- Hejsa, tøs. - Tak for...
Jeg har plader på mit værelse. Hun vil se TV, så lad os gå...
... ovenpå.
Hvis du sladrer til mor, -
- så smelter jeg dine dukker om, så de er store hårkugler.
Forstår du?
- Jeg er ikke ekspert i det okkulte. - Det er jeg heller ikke.
Den åndelige verden er farlig.
Det er ikke det, vi gør for mennesker, der er farligt, -
- det er godt, Fader. Det er godt arbejde.
Jeg ville ønske, du prøvede, så du kunne tale med din kone.
Undskyld, jeg antog bare, at du gerne ville det.
Hvem siger, jeg ikke vil?
Jeg fik ikke chancen, for at fortælle de ting jeg ville, inden hun døde.
Det får vi aldrig.
Men jeg har altid følt at alt, jeg ikke fik sagt...
... ved hun allerede.
Gloria og jeg kom her, en gang om måneden.
Roger bestilte vin med fransk accent. Det var skrækkeligt.
Jeg følte, de dage var ovre.
Jeg følte det samme...
Det viste jeg vist tydeligt.
- De var ikke ovre, før seminariet var. - Jeg tænkte mig ikke om.
Måske i et andet liv.
Skål, for et andet liv.
Det er godt, du ikke skal flytte.
Det er et godt hus. En klassiker.
Beklager, min far er arkitekt.
Han mente, vi hyggede os, når vi kørte rundt og kiggede huse.
- Virkelig? - Ja.
Jeg er glad for, du ikke flytter.
- Min mor kommer snart. - Sagde du ikke en time?
Jeg vil ikke risikere noget.
Hun slår os ihjel.
- Romeo og Julie. - Nok mere Bonnie og Clyde.
Desværre for os.
Jamen...
- Godnat. - Godnat.
Hej igen.
Du godeste, du skræmte mig.
- Vil du høre noget sejt? - Helt sikkert.
Ved du, hvordan det føles at blive kvalt til døde?
Først mærker du trykket på halsen.
Dine øjne løber i vand. Du kan smage noget.
Noget surt i munden.
Så er det som om, der bliver tændt ild til dit bryst.
Branden vokser og fylder dine lunger, -
- din hals og helt bag øjnene.
Til sidst bliver branden til is.
Som isnåle stikker i dine fingre, -
- dine tæer og arme.
Du ser stjerner og bagefter mørke.
Det sidste du mærker, er kulde.
Godnat, Romeo.
Hvorfor har du gjort dette?
- Det var ikke mig. - Far gav mig den.
Det var ikke mig. Det var far.
- For at stoppe stemmerne. - Stop, det er ikke sjovt mere.
- Hvorfor skriger I? - Se, hvad hun gjorde.
- Har du gjort det? - Nej, hun lyver.
Der er noget galt med hende.
- Enten er du for dum... - Var din mund, unge dame.
I kan leve I jeres fantasiverden, men bland mig udenom.
Og bland også far udenom.
Sådan skal du ikke tale til mig.
Hvordan får jeg dig ellers til at lytte?
- Din søster kæmper med det samme. - Der er noget galt med Doris.
Hun opdager noget fantastisk. Det samme gør jeg.
Bare du ville være med. Det kan hjælpe dig.
- Hører du, hvad hun og brættet siger? - Ja, hver dag.
Almindelige ting, "Jeg er stolt af dig" "Jeg savner dig.
Ting du sagde til dine kunder, fordi det ville de høre.
- Det har du selv lært mig! - Nej, hun ved ting.
Jeg spurgte om specielle ting.
Ting kun han vidste.
Hvordan vil du forklare det?
Det kan jeg ikke.
Jeg er ked af det. Det er svært at acceptere, -
- men der sker noget her, som er uforklarligt.
Det ændrer Doris. Det ved jeg, du også kan se.
Hvis det virkelig var far, -
- hvorfor ville han så ændre hende?
- Jeg kommer for sent. - Jeg vil ikke i skole.
Det ved jeg godt. Har du lavet lektier?
Jeg vil ikke afsted. Jeg vil ikke afsted!
- Lina, henter du din søsters ting? - Nej! Jeg vil ikke afsted.
Jeg vil blive her og tale med mine venner.
Lina, kom ind.
- Fader... - Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal spørge...
Er der nogen i skolen, der taler polsk?
Det ved jeg ikke. Hvorfor?
Jeg fandt disse i mit hus...
Jeg vil gerne vide, hvad der står. Det er vist polsk.
Doris skrev dem. Jeg så det selv.
Søster Hanna kom vist hertil under krigen i Polen.
Jeg kan bede hende kigge på dem.
Lina? Hvad er det?
Forhåbentlig ingenting.
Fader, sikke en overraskelse.
Undskyld, jeg forstyrrer. Jeg vil gerne aflæses.
Kom indenfor.
Jeg er overrasket. Du var ellers imod...
Jeg har skiftet mening.
- Hej, Fader. - Hej, Lina.
Jeg ville se, hvad det hele handlede om.
Doris, vil du...
Din kone hed Gloria, ikke sandt?
- Det er korrekt. - Gloria, er du her?
Skat...
Hun er svær at høre.
Du savner mig.
Gloria, hvad er dit mellemnavn?
Lynn. Er det korrekt?
Imponerende.
Vil du tilgive mig?
JA
For hvad?
SKÆNDERIET
Tak, men hvad handlede det skænderi om?
Hun siger, det ikke er vigtigt.
Skjul dig ikke...
Bag...
Præstekjolen...
Jeg ønsker, at du...
- Er... - Glad.
Det var forbløffende.
Tak, Doris.
Det er desværre ikke kun derfor, jeg kom.
- Lina har problemer i skolen. - Hvad?
Ikke sandt, Lina?
- Undskyld, mor. - Hvilke problemer?
Jeg vil ikke sige det her. Kan vi tale sammen?
- Vi kan tale på dit kontor i morgen. - Jeg vil gerne tale med dig nu.
- Det tager ikke lang tid. - Vi går op på mit værelse.
Jeg vil med.
- Hvor gammel er du, Doris? - Ni år.
Du er jo næsten en ung kvinde. Kan du ikke være alene nogle minutter?
Hvad handler det om?
Må jeg se TV?
Naturligvis.
Denne vej.
- Hvor skrev hun dem? - Derovre.
- Hvor skal I hen? - Mor, kom nu.
- Min kones mellemnavn var Cathrine. - Undskyld...?
Er det om din læsning?
Min mors mellemnavn var Lynn. Så du hende skrive dem?
Ja, lige der.
Mediet kan blive forvirret. Der er forskellige stemmer.
Jeg snød hende.
Hvad er det?
"Tro ikke enhver ånd, men prøv, om ånderne er af Gud,
- for der er gået mange falske profeter ud i verden."
Johannes 4:1
- Var det ikke om Lina? - Det handler om jer alle.
Vær så venlig.
Hun startede med at kalde mig skat. Et nemt gæt. Et normalt kælenavn.
Derefter at hun savnede mig, og ønskede mig det bedste.
Siger du, min datter er en fusker?
Nej, jeg tror slet ikke, hun er en fusker.
Da jeg spurgte om mellemnavnet, tænkte jeg på Lynn.
- Jeg gentog det hele tiden. - Hvorfor dog det?
Fordi når vi stiller et spørgsmål, så tænker vi på svaret.
- Mens vi spørger om det. - Korrekt.
Hun lyttede til mig. Jeg tænkte 'Lynn'. Det sagde hun.
Da jeg spurgte om skænderiet, tænkte jeg ikke på noget.
Forestil dig en tom skærm.
- Hun skiftede emne. - Vi hørte alle din kones stemme.
Det var blot en kvindes stemme.
Jeg var chokeret.
Jeg kunne ikke høre, om det var Glorias stemme.
Hun sagde blot et ord. Nok til at høre en kvinde.
Men ikke andet. Hverken accent eller bøjning.
Ikke noget velkendt.
Jeg tror ikke, din datter fusker.
Jeg tror, hun bruges som kanal til beføjelser og magt, -
- som vi ikke forstår, -
- men jeg er sikker på, det ikke var min kone.
Rolig nu.
Hej, Doris. Hvad så?
- Er Lina hjemme? - Kom ind.
Hun er her ikke tid lige nu. Hun og min mor taler med en mand.
De er tilbage om lidt.
- Efterlod de dig alene? - De kommer om lidt.
- Hun sagde, du skulle vente. - Jaså?
Vil du se noget fantastisk?
Måske skal jeg komme senere?
Der er skatte i væggene, som vi betaler regninger med.
Ja, har jeg hørt om.
- Er der virkelig skatte i væggene? - Jeg kan vise dig det.
Hun kommer snart.
Dette skrev Doris.
Søster Hanna er fra Polen. Jeg bad hende oversætte.
Det gjorde hende urolig.
Det er en dagbog fra en Marcus, under anden verdenskrig.
Han skriver om sin familie, og om hvordan tyskerne invaderede dem.
Denne vej.
Jeg fandt hullet bag kedlen. Derinde var pengene.
Der var gammelt og støvet. Jeg tror, der er mere.
Han taler om en læge ved koncentrationslejrene.
De kalder ham Djævlens læge, for hans interesse i det okkulte.
Og hans eksperimenter på patienterne.
Han taler om at blive reddet af de allierede.
Han levede på gaden i Amerika, og endte på et psykiatrisk hospital.
Jeg fandt også smykker, -
- men dem lagde jeg tilbage til senere.
Han genkendte en af lægerne.
Det var et andet navn, men han vidste, det var Djævlens læge.
Mange kom til Amerika efter krigen.
En nat tog lægen ham med hjem.
Han beskriver huset. Dette hus.
Lægen havde et hemmeligt rum i kælderen, -
- hvor han eksperimenterede med Marcus og andre.
Han skar deres tunger og stemmebånd over og forseglede munden.
Han isolerede dem i kælderen, så selvom han havde gæster, -
- kunne ingen høre dem.
Han beskriver sit mord i detaljer.
- Hans mord? - Dagbogen stopper ikke der.
- Der kan være mere. - Han taler om bagefter.
- Efter hans død? - Ting, der kan hjælpe min familie.
Han taler om at være i mørket, sammen med de andre.
Uden stemme, kold og sindssyg.
Han beskriver de andre ting i mørket.
Der ikke var menneskelige, og havde besat ham.
Du havde ret angående huset, -
- det er bygget godt.
Nej, hun vidste ting, som kun Roger og jeg vidste.
Du spurgte om ting, der skete i huset, efter dig og far flyttede ind.
De kender jo svarene. De har været i huset hele tiden.
De holdt øje.
Vi flytter og får hende væk.
Huset er ikke længere problemet.
Jeg har kontaktet biskoppen. Vatikanet undersøger disse ting.
- De må godkende en eksorcisme. - Sig ikke mere.
De holdt øje med os alt den tid. Alt hvad vi foretog os.
Det betyder, de holder øje med os nu.
Doris?
Jeg henter hende. Når vi har hende...
Nej! Nej! Nej!
- Nej! - Se på mig!
- Se på mig. - Nej!
Vi skal finde din søster.
Hvad er det?
Kælderen.
- Lina, gå udenfor. - Nej.
Nej, det er min søster.
Det er mit hus. Jeg går med dig.
Desuden er det dumt, hvis vi deler os.
Okay, men går vi derned, brænder vi det.
Doris?
Lad os brænde det.
De er herinde. Alle sammen.
Vi har leget på en kirkegård.
- Tror du, det virker? - Jeg aner det ikke.
Mor! Hjælp mig!
Jeg er bange! Hjælp, mor!
- Bliv her hos din datter. - Bliver vi ikke sammen?
Hvis hun er derinde, kommer jeg med hende.
Der døde vi.
- Fader vor... - Han kan ikke se dette hus.
Hvis han kunne, var vi ikke her.
Du er ikke Doris.
Er Doris her stadig?
Det gør mig ondt, alt der er sket med dig.
Kom med mig. Jeg kan hjælpe dig.
Skal jeg end vandre i Dødsskyggens Dal, jeg frygter ej ondt...
Fader...?
- Hvor er hun? - Hun er en del af væggene nu.
Hun fortalte, de mest vidunderlige, forfærdelige ting.
Nej!
Tom.
- Mor! - Du skal ud herfra!
Hvad skal vi gøre?
Jeg ved ikke...
Stop. Lad hende være.
Tal til mig. Jeg er et kar.
- Jeg kan hjælpe. - Hun er et bedre kar.
- Hvad vil du hende? - Hendes stemme.
Tag min.
Gør hvad du vil, men lad mine piger være.
Lad dem være. Tag mig.
Vi tager alle.
Far!
Hvorfor har du gjort dette?
- Det var ikke mig. - Far gav mig den.
Jeg gjorde det ikke. Det var far.
For at stoppe stemmerne.
Jeg gjorde det ikke. Det var far.
For at stoppe stemmerne.
Skat, lad være.
Jeg ville bare tale med far igen.
Jeg ville bare, at du kunne tale med far.
Han er væk. Han lever i mørket.
Hvor der er koldt. Og skrig... og skrig... og skrig.
Nej, han gør ikke.
- Lina. - Beklager, Doris.
Far.
Doris? Doris?
Nej.
Nej. Nej. Nej.
Nej.
Du godeste.
Min skat.
Jeg var nødt til det.
For at stoppe stemmerne.
Undskyld.
Mor!
- Mor. - Det var ikke dig.
Det var ikke dig.
Det var min skyld.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Doris.
Alle venter.
Nej! Undskyld!
Åh gud!
Hej, Lina...
Lina...
Lina?
Hvor var du?
- Hvad talte vi om? - Din søster. Igen.
Ja... nå ja.
- Hvad med hende? - Prøv at huske på, -
- hvad du ved, så vi kan finde hende.
- Eller hendes lig. - Selvfølgelig.
Beklager.
Måske ved min mor det. Hun sagde noget om...
Vi har talt om det. Hun er død, fordi du...
Ja, selvfølgelig.
Du har været her to måneder.
Vi kan ikke finde din søster, -
- eller tale om, hvad der skete med din mor.
Min mor...
Det eneste jeg kan sige om min mor...
Hun ville vide at vi ikke var alene, efter min far døde.
Og det ved hun nu.
Vi var aldrig alene.
Jeg vil aldrig være alene.
Jeg vil aldrig være alene igen.
Doris.
Er du der?
Ms. Zander?
Du har besøg. Hun siger, hun er din niece.